Šta gledaš na kompjuteru?
Seo Jin, pogledaj i ti.
Šta misliš o ovom mjestu?
- Boulanger Motel? - Da.
Šta s tim?
Već je proljeće.
Trebali bi poraditi na interijeru našeg motela.
Zato gledam neke druge motele za inspiraciju.
Ovo je fino mjesto, nije li?
Da, interijer je lijep i sviđa mi se ovo mjesto.
I vlasnik ti pokloni kruh koji je on sam napravio.
- Stvarno? - Da.
To je i dobra usluga.
Ovaj, Dong Gu... Moram izaći.
Sad? Gdje ideš ovako kasno?
Moram obaviti neke poslove.
- Dobro. Vidimo se. - Da.
Da, Jun Ki. Ovdje sam.
Gdje?
Seo Jin, ja sam.
Šta je to bilo? Prepao si me.
Izvini, izvini. Uđi.
Ovamo.
Nego...
Nisu te pratili, je li tako? Gdje je Dong Gu?
Kod kuće je, dobro? Kod kuće je.
- Pretjeruješ. - Kako to misliš?
Nisi li primjetila da Dong Gu bolje zapaža stvari u zadnje vrijeme?
Ne možemo slobodno ići na dejtove i ne mogu ljudima reći da sam u vezi.
Šta je ovo svo vrijeme?
Ne možemo ništa povodom toga.
No ne moram na snimanje ovaj vikend.
- Hoćeš da izađemo? - Stvarno?
Ne radiš ovog vikenda?
Ni ja ne radim ovaj vikend.
Onda hajmo na izlet.
- Izlet? - Da.
Negdje u blizini na noćenje. Šta misliš?
Nije li malo prebrzo da već idemo negdje na noćenje?
O čemu razmišljaš?
Bićrmo u odvojenim sobama. Mora da si luda.
O, stvarno?
Dobro, zašto da ne?
Idemo. Idemo na izlet.
Idemo. Uradimo to.
Zaklon, zaklon.
Sranje. Opet sam je izgubio.
Ovdje negdje je nestala.
Znam da se nešto dešava. Siguran sam.
Kang Seo Jin, Lee Jun Ki.
Uhvatiću vas.
[Igra Žmire]
Požuri.
Uvucite se u ćoškove i očistite.
Zašto stalno čistimo kad nema gosti?
Da, vrijeme je baš lijepo, radije bih na izlet da se opustim.
Izlet? Kako da ne.
Gdje ćemo nabaviti pare za izlet?
Samo čisti.
Da, Hyun Jun.
Još nisam odgovorila.
Mislim da neću moći da idem.
Da, izvini. Dobro.
Šta je to bilo? Gdje ne možeš ići?
Pa, svi sa akademije idu na zajednički izlet.
Rekla sam da ne mogu ići zbog Sol i svog ovog posla kog imam u motelu.
Zašto si to uradila? Trebala bi ići.
Kako da ti budeš jedina koja propušta izlet kad svi idu?
Da, trebala bi ići. Mi ćemo čuvati Sol.
Kad je?
Ove subote. Na dva dana i jednu noć.
Šta? Jedna noć i dva dana?
Znači, bila bi sa Song Hyun Jun-om jednu noć i dva dana?
To se ne smije desiti. Jednostavno ne smije.
Čekaj, čekaj!
Bože, šta da radim?
Taj izlet sa akademijom i naša radionica su...
u isto vrijeme.
Radionica? Idemo na radionicu?
Da, naradili smo se pranjem suđa i veša za goste.
Pa sam planirao da odemo na radionicu na jednu noć.
- Otkad to? Rekao si da nemamo para. - Ha?
Ma, to sam ja samo da vas iznenadim.
Niste li nikad bili iznenađeni?
Nego, šteta, ali mislim da ne možeš ići na taj izlet.
Uredu je. Ne mogu ja tu ništa.
Dobro, onda svi imate vremena ovaj vikend, je li tako?
Čekaj! Ovaj vikend?
Ja ne mogu.
Zašto? Imaš nekih obaveza?
Pa... Moram raditi na priči.
Ah, stvarno?
Ni... Ni ja ne mogu ići.
Imam snimanje preko vikenda.
Šta? Znači, samo vas dvoje...
imate planove za čitav vikend?
- Tako je! - Da.
- O čemu pišeš, Seo Jin? - Ha?
Pa, o sahrani.
Šta? Sahrani?
Ali imamo još par dana prije vikenda.
Ne znaš kad će neko umrijeti, kako možeš onda pisati vijest o sahrani?
Ima li to smisla?
Pa, ta osoba je na smrtnoj postelji.
Očekuje se da će ovog vikenda okončati.
Starije kolege hoće da sam u pripravnosti ovog vikenda.
Je li to istina?
Da, rekla sam ti.
Onda ću nazvati tvoje kolege i potvrditi.
Šta?
Eto ga opet.
Samo naprijed, zovi.
Evo. Hajde. Uradi to, uradi.
Dobro. Hoću li?
I will call them.
Zovi, zovi. Hajde, potvrdi.
Biram brojeve. Biram. Evo sad ću pritisnuti tipku.
Dobro. Dosta je.
Uredu, vjerovaću ti.
No niko drugi se ne može izvući, uredu?
Du Shik i ja moramo slikati odjeću za naš online šoping centar ovaj vikend.
Možete to i na radionici.
Nego, krećemo rano ujutro u subotu, da znate.
- Prestanite se žaliti, uredu? - Uredu.
- Sad, čistite. - Čistimo!
Požuri. Hajde sad dolje.
Dong Gu, koliko je prošlo od našeg zadnjeg izleta?
Nisam mogao dobro spavati od uzbuđenja.
- Zar si toliko sretan? - Aha.
Yoon Ah, gdje je Sol?
Spava. Htjela sam je pustiti da još malo odspava.
To je dobra ideja.
Hej, da nisi izbjeglica ili napuštaš zemlju?
Šta je to sve?
Šta drugo? Odjeća za slikanje.
Sve to?
Koliko moraš da ih uslikaš kad nosiš sve to?
Ko je za to kriv?
Ko to vuče ljude tamo gdje ne žele da idu?
Naravno, trebala bi ih ponijeti.
Ponesi još, ponesi još.
Idete li? Zabavite se.
- Ti ideš na posao? - Da.
Šta će ti ruksak ako ideš na posao?
Pa...
Moram ponijeti neke stvari jer ostajem preko noći.
Bilo bi fino da i ti možeš ići, Seo Jin.
Da, voljela bih da i ja mogu ići, ali moram napisati ovu vijest.
Hej, Kang Seo Jin.
Znaš šta će se desiti ako se budeš motala oko Jun Ki-ja samo zato što ja nisam tu.
Mirisaću tamjan na svojoj sahrani.
To si htio reći, je li tako?
Dobro, udaljiću se od njega 500 metara, ne samo 5, uredu?
Super. Idi na posao. Dobro.
Mora da se Sol probudila.
Idem po Sol.
Da. Idi po nju.
[Hyun Jun]
Zašto ovaj lik ponovo zove?
Halo. Da, ja sam, Kang Dong Gu.
Yoon Ah trenutno ne može pričati na telefon.
Šta mogu uraditi za tebe?
Čuo sam da svi idete na radionicu.
Zvao sam da poželim Yooni sretan put.
Ne sekiraj se za to.
Yoon Ah će ići i zabaviti se s nama.
Hyun Jun, i ti se zabavi na vašem izletu.
Trebali bi krenuti sad, pa...
Poklopio sam dok je pričao.
Da, tu sam.
Šta? Gdje?
Na tri sata?
Gdje je to?
Oh, prepade me.
- Prepao si me. - Uđi dok te neko nije vidio.
A, da. Skini ovo prije nego uđeš. Požuri.
Stvarno...
Je li ovo "007" ili "Nemoguća Misija"?
Ne znam da li izlazim s momkom ili sam na tajnoj operaciji.
Uđi, uđi.
Daj mi svoju torbu.
Da li stvarno moraš da preduzimaš ove mjere?
Šta? Ne škodi biti oprezan.
Kakav je ovo miris?
- U autu je neki čudan miris. - Ne znam.
Čudno miriše otkako su ga Su Ah i Du Shik vozili.
Nego, hoćemo li krenuti na naš prvi zajednički izlet?
- Jao! - Seo Jin, jesi li dobro?
Dobro sam.
- Jun Ki. - Hm?
Kad budeš imao para, hoćeš li kupiti novo auto?
Zašto? Rebecca je i dalje snažna.
Vidiš? Rebecca, jesi li dobro?
Vidiš? Kaže da jeste.
Idemo. Idemo na naš izlet.
Šta je ovo? Šta?
- Jesi li siguran da je dobro? - Rebecca!
Vau.
Vrijeme je tako fino, i pejzaž je divan.
Još je ljepše jer sam sa tobom.
Bez onog đavola Kang Dong Gu-a, kao raj je.
Znam.
Oh, vidim.
- Tu smo. - Oh.
Da onda parkiram.
Tako sam sretan.
Idemo, idemo.
Baš je lijepo ovdje.
Zove se Boulanger?
Čak je i ime lijepo.
Kako si saznala za ovo mjesto?
Dong Gu ga je našao dok je tražio inspiraciju za renoviranje.
Bilo je tako lijepo da sam htjela doći u posjetu.
Sa tobom, Jun Ki.
O, ti, Bacca. Htjela si doći ovdje sa mnom?
Ne znam. Ne znam.
- Da uđemo? - Da.
- Princezo, uđi. - Dobro.
Dobro. Idemo.
Stvarno ne mogu živjeti bez svoje Bacce.
Naravno.
Direktore Bong, jesi li dobro?
Ne znam. Muka mi je.
To nije bila duga vožnja. Zašto ti je muka?
Prestani to govoriti i lupni me po leđima.
Zašto si takav smor?
Jao, jao! Nježnije!
- Izgubiću sve organe. - Dobrom
Kakvo je ovo mjesto? Motel Boulanger?
Znači, odsjedamo u motelu?
Da, zašto?
Nije li čudno da vlasnik motela ode na izlet i odsjeda u motelu?
Odmorište bi bilo lijepo.
Odmorišta su skupa.
A i interijer ovdje je lijep. Htio sam malo pogledati.
Yoon Ah, šta ti misliš?
Baš je lijepo.
Dobro, idemo. Du Shik, hajde.
Požuri.
Director Bong, šta radiš? Uzmi odjeću ako si završio sa povraćanjem.
Hej, tako sam umoran i bolestan. Trebala bi ti uzeti vreće.
Zar bi predsjednica trebala da obavlja taj zadatak?
Ne žali se i uzmi ih.
Kakva zlobna predsjednica je to?
Dobro.
Moram izgledati lijepo za Jun Ki-ja.
Da vidimo. Da obučem nešto seksi?
Su Ah, ovo mora da je za žene.
Da, mislim da si u pravu.
Šta je ovo? Ove glasove sam čula ranije.
Sol, nije li lijepo?
Sobe su tako lijepo uređene.
Da, udobno je i lijepo.
Vau.
O, ovdje je još jedan gost.
Da li spava?
Zašto se ne bi raspakovali?
Hoćemo li?
Nije li ovo lijepo?
Šta se dešava? Kako su završili ovdje?
Šta se dešava ovdje?
Bože, umoran sam od duge vožnje.
Ipak, ovo je moj prvi izlet s Baccom.
Fino ćemo se zabaviti.
Du Shik, ovamo.
O, da? Toliko sam bolestan da ludim.
Šta? Kakav je to glas što u meni budi nemir?
Da ti pomognem?
Uredu je.
Sobe su velike i čiste. Ovo je lijepo.
- Je li tako, Du Shik? - Ne znam.
Ne osjećam se dobro. Ne obraćaj mi se.
O, ovdje je još jedan gost. Mora da spava.
Kako su završili ovdje?
Zašto?
Du Shik, raspakovaćemo se kasnije, hajmo malo razgledati.
Ja bih se malo odmorio.
Hajde. Već si ovdje. Idemo malo.
- Požuri. Hajde. - Ne osjećam se dobro.
Šta je ovo? Zašto su ovdje?
Jesu li ovdje došli na radionicu?
Stvarno ću poludjeti.
Čekaj... Seo Jin.
Yoon Ah, Su Ah.
Izađite, već jednom.
Dobro, sad ćemo.
- Yoon Ah, da krenemo? - Da, trebali bi.
Sol, hoćeš da razgledamo?
Dođi mami.
Šta se desilo? Radionica je ovdje?
Poludjeću.
Bolje da odem do Jun Ki-ja.
Imaju čak i bazen. Jeste li ponijeli kupaće kostime?
Super. Stvarno je lijepo.
- Stvarno je lijepo, nije li? - Da.
- Ćao. - Ovdje su vaši peškiri.
Recite mi ako vam još nešto treba.
Da, hvala Vam.
Vaš motel je prelijep.
Oh, hvala Vam.
Da li upravljate ovim sami?
Ne vidim nikakve zaposlenike.
Radna snaga puno košta, pa ja i moja žena sami održavamo.
Zapravo, i mi držimo motel u Seulu.
Stvarno?
Imate motel i došli ste na odmor u motel?
Molim? Pa, da.
Trebali bi znati bolje, pa zašto ste onda rezervisali u posljednji čas?
Sretni ste što smo ikako imali praznog mjesta...
Nemate li posla, gospodine? Trebali biste ići.
Da, recite mi ako vam nešto treba.
Govori svakakve gluposti.
Nego ...
Čistili smo i prali veš.
Bilo je teško služiti gostima, tako da zaboravite na naš motel.
Zabavimo se dok smo ovdje, uredu?
Šta da radimo? Šta da radimo?
Ja se i dalje osjećam loše. Idem unutra da se odmorim.
Stvarno se osjećam kao da umirem.
Dobro, onda.
Idemo, onda. Uvest ću te.
Jun Ki... Jun Ki?
Gdje je Jun Ki otišao?
Du Shik, jesi li bolje?
Moram prileći.
Šta? O, ne!
O, Bože.
Lezi na krevet.
- Hvala. - Odspavaj malo.
Probudiću te kad bude vrijeme za jelo.
Samo trebam malo odspavati i biću bolje.
Ne brinite za mene i zabavite se.
Dobro.
- Zovi ako ti nešto treba. - Dobro.
Baš dugo spava.
Seo Jin. Seo Jin?
Gdje je otišla?
Sol, da te nahranimo.
Šta? Šta?
Mama će ti donijeti hranu.
Jesi li gladna? Daću ti tvoju hranu.
Pričekaj malo.
Gdje je nestala?
Šta? Nešto je nestalo?
Da, moja kamera.
Siguran sam da sam je ovdje ostavio.
Jesi li siguran da je nisi negdje drugo ostavio?
Ne, znam da sam je ovdje ostavio.
Gdje je nestala?
Izvinite. Izvinite što vas uznemiravam.
Da niste slučajno vidjeli moju kameru?
Je li iko dolazio ovdje dok nas nije bilo?
Idite.
Zašto je ova osoba tako sumnjiva?
Izvinite. Zar ne biste trebali odgovoriti na moje pitanje?
Stvarno, ova osoba...
- O! - O, Bože!
Šta? Jun Ki?
Dong Gu! Hej, zašto sam ja ovdje...
O, Su Ah.
O, Yoon Ah je također tu.
Zašto ste svi ovdje?
Zašto bi bili ovdje, nego zbog radionice. Šta ćeš ti ovdje?
- Mislio sam da imaš snimanje. - Ha?
Ah, to.
Snimamo napolju i ovdje je u blizini set.
Moram dugo čekati do svoje scene, pa sam dobio sobu da se naspavam.
- Šta radiš u sobi za žene? - Šta?
Ovo je soba za žene?
Ja sam samo ušao u sobu u koju me je vlasnik odveo.
Vlasnik je baš neorganizovan.
Trebao bih mu nešto reći.
Mora da se zbunio zato što sam radi u motelu.
- Eno tvoje kamere! - Gdje?
- O! - Bože.
O, našao sam je.
Uznemirio si sve, a nisi se ni potrudio da bolje pogledaš.
Hvala.
Jun Ki, kako čudna slučajnost.
Nisam ni sanjao da ćemo se ovdje sresti.
Koja slučajnost.
Znam.
Da, kako strašna slučajnost.
Da samo Seo Jin nije zaposlena, mogli svi ovdje biti zajedno.
Koja šteta.
Znam.
Ne možemo ništa. Pogled je baš lijep ovdje.
Odlično je.
Stvarno, kako to da postoji motel na ovakvom mjestu?
Kakva je ovo špaga?
Nisam je vidio ranije.
Hm... je li ovo za zvono?
O, ne!
Gospodine! Jeste li dobro?
Stvarno mi je žao. Žao mi je.
Čistio sam. Zašto ste povukli to?
Nevaljalac.
Žao mi je. Da Vas odvedem u bolnicu?
Uredu je.
Uskoro mi dolazi grupa koja je rezervisala. Šta da radim?
Moram očistiti i obaviti kupovinu. Toliko je toga za uraditi.
Žao mi je.
Mogu li zatražiti uslugu?
Uslugu?
Baš fino. Baš fino.
Reče da zaboravimo na motel i da se zabavimo.
Šta je ovo?
Šta da radim kad se čovjek povrijedio zbog mene?
Zaboravi nas.
Sa sobom si dovukao i osobu koja je imala već izlet.
Svaka čast.
Žao mi je, Yoon Ah.
Uredu je.
Lakše mi je motati peškire na finom zraku.
Ovo moramo raditi samo dok se ne vrati iz bolnice,
pa samo malo se strpite.
Dobro.
Oh, vlasnik je.
Da, gospodine.
Šta? Ah, da.
Razumijem.
Šta? Šta je rekao?
Rekao je da bi mogao kasniti.
Rekao je da se pobrinem za goste.
I da obavim kupovinu.
Bože. Ovo me tako živcira.
Izvini, ja idem u kupovinu.
Vi možete ovdje počistiti.
Možeš li sam, Dong Gu? Puno je stvari za kupiti.
Vas dvoje bi trebali ići zajedno. Mi ćemo paziti Sol.
- Uredu, Jun Ki? - Ha?
Da, razumijem.
Onda je pazite za mene. Mama će se brzo vratiti.
- Idemo, Dong Gu. - Da, idemo.
- Ćao. - Ćao.
Izvini.
Jun Ki, zašto se ponašaš kao pas koji mora izvršiti nuždu?
- Nešto nije uredu? - Šta?
Ne, sve je uredu.
Jun Ki, spasi me. Zaglavila sam u sobi za muškarce.
Zašto je tamo?
Završio sam s brisanjem ovdje, pa odoh promijeniti posteljinu u sobi za muškarce.
Uredu.
- Jun Ki. - O.
- Du Shik! - Šta radiš ovdje?
Mislio sam da si danas na snimanju.
Set je u blizini.
Ovdje spavamo.
Stvarno? Kako smiješna slučajnost.
Znam. Tako sam se iznenadio da mi je došlo da zaplačem.
Du Shik, došao si ovamo, a samo ležiš u krevetu?
Idemo van, Du Shik.
Ne, hvala. Muka mi je od vožnje autom.
Zato ti treba malo zraka. Hajmo izaći.
Preumoran sam.
- Onda se naspavaj. - Nisam pospan.
- Onda zatvori oči. - Ne, moram igrati igricu.
Samo izađi! Zašto si samo ti u sobi?
- To je do mene. Zašto se ljutiš? - Ha?
To je zato što brinem za tebe.
Zabrinut sam.
Otkad ti toliko brineš o meni?
Kakogod. Mlram igrati igrice, ostavi me na miru.
Ti, balavče...
Jun Ki, šta radiš? Gosti su ovdje. Dolazi ovamo.
Dobro!
Ne miči se i sačekaj ovdje.
Pomoći ću ti da se izvučeš odavde nekako. Vjeruješ mi, je li tako?
Samo malo sačekaj.
Brzonću se vratiti, dobro?
Šta je to bilo?
Zašto želi da osoba sa vrtoglavicom izađe van?
Šta moramo kupiti?
Gosti će večeras da jedu svinjski stomak.
- Da prvo kupimo povrće? - Može.
Evo prodavnice sa povrćem.
Dobar dan.
Dobrodošli. Šta vam treba?
Kupus i perila lišće za oko deset ljudi.
Dobro. Vi mora da ste novopečeni bračni par.
Izgledate baš lijepo zajedno.
- Molim? - Šta?
Lijepo je što tvoj muž ide u kupovinu s tobom.
Sjećam se kad je i moj muž činio isto.
Vas dvoje ste baš lijep par, pa ću vam dati još malo besplatno.
Nije to...
Hvala vam puno. Uživaćemo.
Moj muž voli zamotuljke s kupusom.
- Dušo, super je, nije li? - Ha?
O, Bože. Žena ti je preslatka. Mora da ti je drago.
- Želim vam dug i sretan život. - Da, hvala Vam.
- Idemo, dušo. - Šta?
Šta radiš? Kako to misliš: "dušo"?
Daje nam za džaba. Zašto bi je ispravljali?
Možemo pojesti ovo što nam je dodatno dala, nije li tako?
To ipak nije ispravno.
Laganje je loše, Yoon Ah.
Dušo, ovo je tvoja najdraža hrana, svinjski želudac.
Nemam dovoljno novca, pa mogu kupiti samo malo.
Moja beba tako brzo završi jednu porciju.
Šta da radim? Nije dovoljno.
Dušo.
Ovo su tvoje najdraže jabuke.
Nemam dovoljno novca, pa mogu kupiti samp ovoliko.
Šta da radim?
Tako me nervira.
Šta je to bilo? Rekao si da ne bih trebala lagati.
Ipak, dobili smo besplatno meso i voće.
Fino je ispalo.
Šta još moram kupiti?
Yoon Ah, čekaj. Prati me.
- Zašto? Gdje idemo? - Samo me prati.
Zašto smo ovdje?
Oh, ova je lijepa.
Dođi ovamo.
Dong Gu.
Samo...
Šiške su ti upadale u oči.
Biće nezgodno ako se spotakneš i padneš.
Zato ti kupujem.
Nema posebnog značenja, stvarno.
Hvala.
- Hvala. - Nema na čemu.
Idemo sad.
Yoon Ah... Idemo.
Da.
- Yoon Ah, voliš krvavice? - Da.
- Da odemo na krvavice? - Da, trebali bi.
Gospođo, krvavice za dvoje.
Da.
Šta je bilo? Hoćeš li i rižinog vina?
Šta? Nije to.
Samo se čini kao da uživaju u rižinom vinu.
I ti bi trebala popiti malo.
- Gospođo! - Da?
- I jedna boca rižinog vina. - Naravno
- Uredu je. - Ne, uredu je.
Tako je dobro.
Je li zaista tako dobro?
- Da. - Hoćeš li još jedno?
Mogla bih se napiti ako popijem još jedno.
Pa šta ako se malo napiješ kad si došla ovdje da se zabaviš?
- Popij još jedno. - Hoću li?
U tom trenutku, nisam joj trebao dati rižino vino.
Oh, bole me oči.
Zašto smo došli ovamo da roštiljamo?
Apsurdno je.
Ko vam je rekao da ovamo dođete na radionicu?
Zašto? Zašto?!
Zašto mene pitaš? Dong Gu je izabrao.
- Još nije spremno? - Uskoro će biti.
Sad je spremno.
Možeš ovdje peći.
Dobro. Hvala.
Oh, to izgleda dobro.
Hoćeš li malo? Kupio sam puno mesa.
Stvarno?
A, da. Du Shik nije jeo čitav dan. Mora da je gladan.
Pitaću ga hoće li da jede.
Čekaj, čekaj.
Pitaću ga ja. Ti ostani ovdje.
Hvala.
Nema problema.
Sol, meso je.
Du Shik, rekli su da možemo jesti meso. Izađi sa mnom.
Ne, muka mi je. Ne želim jesti.
Miris me ubija. Zašto bih ga htio jesti?
Nikad ne znaš. Možda ti bude bolje nakon što jedeš.
Ne, rekao sam ti da mi je muka.
Hej! Zašto onda čitav dan buljiš u mobitel?
Idi onda spavati!
Rekao sam ti da ne mogu. Zašto se stalno ljutiš?
Baš si gad.
- Drži se još malo. - Ha?
Moraš biti snažna i strpiti se, uredu?
Naći ću priliku da te izbavim iz ove sobe, uredu?
Rekao sam da ne idem. Ne želim.
Šta mu je? Zašto moram biti snažan i izdržati?
Oh, to je dobro.
Zašto si sam? Du Shik neće da jede?
Ne, neće da jede.
Stvarno? Mora da mu je baš loše.
Trebao bi barem ti jesti.
Ne, nemam apetita.
Jun Ki, hoću ja malo mesa. Umirem od gladi.
Bože, kako može misliti o mesu u ovoj situaciji?
Tako apsurdno, apsurdno.
Šta radiš? Zašto to nosiš?
- Rekao si da Du Shik neće da jede. - Ha?
Pa, stvar je u tome da...
Tamo ima jedna gladna mačka.
Žao mi je nje.
Mogu li je nahraniti ovim?
Da, samo idi.
Hvala.
Leptire, leptire.
Zovem te.
Zašto si opet tu?
Rekao sam da ne želim svinjski želudac.
Nisam ovdje zbog tebe, pa se bavi svojim poslom.
Zašto si ovdje?
Ne moraš znati. Samo igraj svoju igricu.
Zašto se samo ljutiš?
Hm... Šta će ti ta papirna čaša?
Ha?
Kafa... Kafa.
Pošto sam te vidio, idem sad.
Čekaj.
Gdje je nestala ona kafa koju si držao?
Ha?
Ah, to.
Ta-da! Magija.
Potpuno je nestala, nije li?
Gdje bi mogla biti?
To je nevjerovatno. Super! Kako si to uradio?
Jun Ki, hoću opet da vidim. Pokaži mi ponovo.
Zašto bih ti pokazao? Gubi se!
Sigurno ju je imao.
Šta je s kupusom?
Bože.
Jun Ki, nemoj biti takav i pokaži mi još jednom.
Jednostano sam oduševljen.
Stvarno?
To stvarno želiš?
Želim, želim. Želim da vidim ponovo.
Pokaži mi, pokaži mi.
Čekaj malo.
Jun Ki, rekao si da ćeš mi pokazati trik. Gdje sad ideš?
Oh... ha!
Ta-da!
Nevjerovatno! To je stvarno nevjerovatno. Stvarno jeste.
Gdje je nestalo? Pokaži mi ponovo. Uradi ponovo.
Zašto bih to uradio ponovo? Gubi se.
Kako si to uradio?
Šta je sa bijelim lukom i pastom od soje?
Jun Ki, nemoj biti takav.
Pokaži mi još jednom, još jednom.
Zar ćeš stvarno biti ovakav? Stvarno?
Moraš li imati sve?
Hoće li to učiniti da se osjećaš bolje?
O čemu pričaš? Samo me zanima.
Pokaži mi posljednji put, može?
Dobro... Kažeš da moram.
O... da!
Ta-da.
Nevjerovatno je svaki put kad vidim.
Gdje je nestalo?
To je bilo zadnji put. Stvarno je zadnji put.
Ne mogu više. Ne očekuj više od mene.
Dobro, ali stvarno je nevjerovatno.
Jun Ki, gdje si naučio magiju?
Ne znam, čovječe! Gubi se!
Gubi se!
Zašto se ljuti?
Yoon Ah, mislim da si sad pijana. Trebala bi prestati piti.
Nisam nimalo pijana.
Savršeno sam dobro.
Dobro, ali prestani piti.
Moramo kupiti još par stvari.
Dobro.
Nego, Dong Gu, voliš li igrati žmire?
Žmire?
Ja stvarno volim igrati žmire.
Želiš li da se igramo?
Zašto bi se iznenada igrali žmire?
Moramo završiti kupovinu. Hajde, idemo.
- Koliko je? - 14,000 vona.
- Izvolite. - Hvala.
- Hvala na hrani. - Nema na čemu.
Yoon Ah, krenimo...
Šta?
Yoon Ah, Yoon Ah!
Gdje je ta žena nestala?
Ovo je ludo.
Yoon Ah... Yoon Ah!
Yoon Ah!
Bože, gdje je nestala?
Yoon Ah, Yoon Ah!
Yoon Ah, Yoon Ah.
Novovjenčani.
Tamo.
Yoon Ah, šta radiš tu?
Uhvaćena sam.
Ah, Dong Gu me našao.
Pa, onda je na mene red da tražim.
Dong Gu, idi i sakrij se.
Zašto bih se sakrio?
Saberi se, Yoon Ah.
Ranije joj je bilo dobro. Šta joj je sad?
Malo smo pili rižino vino. Pretpostavljam da je pijana.
A, da. Mogu li dobiti malo praziluka?
Dobro.
Šta?
Yoon Ah, gdje si sad otišla?
Izluđuje me.
Bože.
Šta radiš ovdje, Yoon Ah?
Oh, ponovo sam uhvaćena!
Dobro, sad ću ja da tražim.
Požuri i sakrij se, Dong Gu.
Stvarno ću poludjeti.
Da nije zaposjeo neki duh koji se voli igrati žmire?
Ne želiš? Dobro, uredu.
Ja ću se ponovo sakriti!
Hej, gdje misliš da ideš?
Dong Gu, pusti me.
Moram se sakriti!
Šta da radim s ovom ženom?
Oh, Dong Gu. Odpetljaj ovo za mene.
Stvarno se moram sakriti.
Šuti!
Nikad nisam vidio nekog da se tako ponaša dok je pijan.
Samo me prati!
Stvarno ću da poludim.
Yoon Ah, Yoon Ah... saberi se!
Bože, opet sam uhvaćena.
Dobro, na tebe je red da se sakriješ, Dong Gu.
Ja ću da tražim.
Stvarno, poludjeću.
Dobro, onda.
Ja ću da tražim i ovaj put. Ti se ponovo sakrij, može?
Znam mjesto gdje te nikad neće naći.
Hoćeš li da znaš koje je to mjesto?
Gdje je?
Ovamo. Dođi, prati me. Ovdje je.
Ako se sakrijem ovdje, Dong Gu me neće moći naći?
Ne, neću.
Dobro.
Sakrij se, sakrij.
Dong Gu, skrivam se. Dođi me naći.
Da. O, Bože!
Tako si se dobro sakrila da ti ne mogu vidjeti ni dlaku na glavi.
Šta da radim?
Šta ja radim na odmoru?
Šta je ovo? Ponovo sam uhvaćena.
Dong Gu, ti se stvarno možeš sakriti ovaj put. Ja ću da tražim.
Dosta je, Yoon Ah.
Molim te, saberi se.
Dong Gu, jesi li ljut na mene?
- Nisam ljut. - Ne.
- Mislim da si ljut. - Nisam ljut.
Žao mi je. Stvarno mi je, stvarno, žao, Dong Gu.
Ne mora ti biti žao.
Samo spavaj dok se ne vratimo.
Molim te, molim te.
- Dong Gu... - Šta sad?
Naporna sam ti, je li tako?
Znam to vrlo dobro.
Ali...
Bojim se.
Mogla bih opet biti povrijeđena.
Zato me strah.
I'm so scared of that.
I ne možeš me mrziti, Dong Gu.
Ne mrzi me.
Du Shik, jesi li bolje?
Da, bolje mi je kako sam se odmorio.
Stvarno? Koje olakšanje.
Da uzmemo malo zraka, onda?
Da, nakon ovoga. Na zadnjoj sam rundi.
Kakav je ovo zvuk?
Je li ovo neko hrče?
Ta osoba spava otkako smo došli.
Koliko je to sati?
Šta je to?
Kakav to muškarac ima tako dugu kosu?
U pravu si.
- Čekaj. - Ha?
Da li on ovo nosi cvjetni dezen?
Cvjetni?
U pravu si.
Izgleda kao haljina.
Je li to stvarno muškarac?
O... o čemu pričaš? Očito je da je muškarac.
Mnogi muškarci imaju dugu kosu.
I niste li čuli za unisex?
Nema razlike između muške i ženske odjeće.
Čak i ja imam cvijeće na mojim...
Hej, šta radiš?
Ipak, čudno je.
I kakav to muškarac ima bolje tijelo nego ja?
- Ha? - Da.
Možda je žena.
- Šta? - Su Ah, provjeri.
- Hoću li? - Hej!
Zašto bi provjeravala? Ne uznemiruj ljude.
Nepristojno je. Nemoj to raditi.
Makni se. Samo ću baciti pogled.
Rekla sam da se makneš.
Koji vrag?
Muškarac je. Ima brkove.
- Brkove. - Stvarno?
Mislio sam da bi mogla biti žena.
Brkovi.
- Čekaj. - Ha?
Seo Jin je također žena koja ima brkove.
- Seo Jin. - Hej.
Mislite da na svijetu postoji još jedna žena sa brkovima poput nje?
Pretpostavljam da nema.
Nego, kad se Dong Gu vrati
idemo van da slikamo pošto ti je bolje.
Dobro.
Yoon Ah.
Yoon Ah, ovdje smo.
O, Bože.
Dong Gu.
Šta se desilo?
Šta misliš da se desilo?
Napila si se, tražila da igramo žmire, o stalno si se skrivala.
Znaš li koliko sam te tražio po prodavnici?
O, to sam uradila?
Žao mi je.
To mi je navika kad se napijem.
Jesam li još nešto uradila što nisam trebala?
Nisi ništa.
Koje olakšanje.
Žao mi je, Dong Gu.
Uredu je. Odmori se.
Uredu je. Ima dosta posla. Trebala bih izaći.
Gdje su svi otišli? Gosti bi trebali uskoro doći.
Ima li ikog ovdje?
Mislim da su gosti ovdje.
Dobrodošli.
O, Hyun Jun.
Yoon Ah, kako se ovo desilo?
Došli ste ovamo na radionicu?
Da, kako si ti završio ovdje, Hyun Jun?
Ovo je motel u vlasništvu mog prijatelja.
To je nevjerovatno.
Da, koja slučajnost.
Premjestimo vreće s odjećom u hodnik.
Dobro.
Zašto je tako bučno vani?
Jesu li gosti ovdje? Idemo, Du Shik.
Seo Jin, Seo Jin. Probudi se, Seo Jin.
Hm, šta je?
Probudi se. Kako možeš spavati u ovoj situaciji?
Šta se desilo ovdje?
Ne znam, ali nemam vremena. Izlazi odavde dok se nisu vratili.
Dobro.
O, boli.
Bože, šta će on ovdje?
Poludjeću.
Seo Jin, ne možeš izaći ovuda. Šta ćemo?
Stvarno? Šta onda da radim?
Prozor.
Otvori ga, otvori.
Šta je s ovim?
Mislim da je pokvaren.
Joj, to je belaj.
Dong Gu će napraviti rusvaj ako nas uhvati.
Šta da radimo?
- O, znam. - Šta?
Imaš li ideju?
- Seo Jin. - Da?
Uđi tamo.
Šta?
Hoćeš da uđem u torbu? Jesi li lud?
Šta da radimo? Du Shik je tamo i prozor je pokvaren.
Hoćeš se vratiti pod deku?
Šta ako te uhvate? Šta ćemo onda?
Moram li stvarno ovo raditi?
Nemamo izbora.
Dobro, dobro.
Dobro, uđi unutra. Hajde, hajde.
Evo. Hajde.
Pazi se.
Uskoro ću te izvući.
Malo se strpi.
O! Seo Jin, Seo Jin! Žao mi je, žao mi je.
- Jun Ki. - Prepade me!
Prepade me. Zašto si tako šokiran?
Gdje ideš s mojim prtljagom?
Ha? Pa, ja... Ovaj...
A, ti to nosiš za nas zato što idemo na slikanje?
Hvala ti.
- Zašto je ovako teško? - Čekaj...
Zašto je ovo ovako teško? Koliko je odjeće ovdje?
Šuti.
Zašto nas pratiš, Jun Ki?
- Da. - Ha?
Samo da vam pomognem.
Su Ah, prtljag je težak, nije li? Ja ću ga nositi.
Bila bih ti zahvalna.
Idemo.
- Požuri! - Dobro.
Ovo je dobro ispalo.
Bio sam tako razočaran što nam se nisi mogla pridružiti, Yoon Ah.
- Kako to da smo se ovdje sreli? - Znam.
Ko bi rekao da ovaj motel drži Hyun Jun-ov prijatelj?
Šta da radimo sad?
Prerano je da jedemo.
Da poigramo igru?
To dobro zvuči. Šta ćemo?
Ja predlažem 0007.
Detektor laži.
A, ne. Mislim da je odbojka nogom neophodna na ovakvom izletu.
Odbojka nogom?
Ovdje ima i žena. Ne znam baš za odbojku nogom.
Nema "muškaraca" i "žena" kad je sport u pitanju.
Ljudi će te poprijeko gledati zbog toga.
Nije to.
Svi su umorni, pa ne znam baš jesmo li za neku igru s loptom.
A da se unutra igramo asocijacija?
Kažem ti da je odbojka nogom obavezna.
Slažeš li se, Yoon Ah?
Meni se još malo vrti
tako da mislim da ne mogu igrati odbojku nogom.
Mislim da bi asocijacije bile bolje.
Dong Gu, igraj sa nama, uredu?
Da, pa, naravno.
Jako sam loš u ovim stvarima.
Zajedno živimo toliko vremena.
Hyun Jun možda ne zna.
Mogu odgovoriti na sva tvoja pitanja, 100 posto.
[Jaje]
Odgovor. Prdež, prdež.
Imam ja odgovor.
Zatvor, zatvor. Ne možeš srati.
- Jaje? - To je odgovor!
[Škampi]
Odgovor! Zombi... zombi.
Zombi sa slomljenom kičmom.
Škampi.
Tačno.
Šta je to? Koji je to vrag?
"Nepodnošljiva Lakoća Postojanja ."
"Čak iako se planeta sruši sutra, danas ću posaditi jedno stablo jabuke."
Da, to je. Vau.
Stvarno si dobar, Hyun Jun.
Kako si to uspio pogoditi? Ima li to smisla?
Počinjem. Dobro izgleda.
Još jednom...
Dobro.
- Seo Jin. Seo Jin. - Jun Ki.
Jesi li dobro?
Koliko dugo moram ostati ovdje?
Bole me noge i tako je skučeno.
Izvini, izvini. Strpi se malo.
Uradiću štogod je potrebno, uredu?
Jun Ki, s kim pričaš?
O... ovim kamenom.
Jao, mora da si tako isfrustriran što te samo gaze.
Snažan si ti, prijatelju.
O čemu pričaš? Makni se. Treba mi odjeća.
- Treba mi sljedeća kombinacija. - Ne!
Šta? Kako to misliš, ne?
Ne, ne. Ne možeš otvoriti ovo.
- Zašto to radiš s mojim prtljagom? - Rekao sam, ne!
Ne mogu ti dati ovu torbu. Rekao sam, ne!
Jesi li lud? Šta ti je? Daj mi moju torbu.
Ne, ne, ne!
- O, Bože. - O, o!
Ha? Hm?
Šta radi on?
- Du Shik, uhvati ga. - Dobro.
Jun Ki... hej, Jun Ki!
Zašto ovo radiš?
Bože.
Gdje je otišao?
Zašto je pobjegao sa mojom torbom?
Ne znam. Je li poludio?
Mislim da nije ovdje. Hajmo tamo.
Dobro.
Otišli su, Seo Jin.
Sad je gotovo. Gotovo je...
Šta se dešava?
Šta? Šta se desilo ovdje?
Ne može biti.
Seo Jin... Seo Jin!
Seo Jin! Prestani!
"Nepodnošljiva Lakoća Postojanja"
Niste li ogladnili?
Hoćemo li sad nešto jesti?
Hoćemo li?
Trebali bi se ovdje opustiti.
Kad se ide na ovakve izlete, muški bi trebali kuhati.
- O... - Ja ću kuhati.
Čekaj.
Zašto to ne bi radio s Kang Dong Gu-om, pravim muškarcem?
- I ti znaš kuhati? - Naravno.
Ipak sam ja godinama upravnik motela.
Mnogi kuhari mi čak ne mogu dati ni svoje biznis karte.
Je li tako?
Onda ćemo zajedno.
Dobro zvuči. Idemo.
Pokazaću ti šta je pravi muškarac.
Šta ćeš napraviti?
Hoću da ispečem malo mesa i napravim kimchi čorbu.
O, kimchi čorba. I ja sam to htio napraviti.
To je moja specijalnost. Kako ćeš je napraviti?
Sa malo svinjetine i kimchi-ja.
Onda samo moram ostaviti da se skuha.
Hej, sad.
Kimchi čorba se pravi sa skušom.
Nije li najsigurnije staviti svinjetinu?
Ne znaš o čemu pričaš.
Hoćemo li se kladiti koja je bolja?
Dobro zvuči.
Počnimo.
Napravimo dvije kimchi čorbe.
Da, nismo se dogovoriti kakvu da napravimo.
Trebali bi probati obe.
Ocjenite koja je bolja.
Kladili smo se.
O, stvarno?
Onda ću probati malo.
Ovo je masno.
Ova je savršena. Baš je dobra.
Stvarno jeste.
I meni se više sviđa ova sa svinjetinom.
A tebi, Yoon Ah?
Ova je dobra.
A šta je s ovom?
Hm...
I ova je dobra, ali malo premasna.
Zapravo, nisam ljubitelj ribe.
Da.
Šta je?
Je li ova s skušom tvoja, Dong Gu?
Je li bitno ko je pobjedio?
Dok god svako jede.
Žao mi je.
Ne, uredu je.
Idem na malo zraka.
Vrijeme je lijepo i zrak je dobar.
Song Hyun Jun nije dobar.
Song Hyun Jun, Song Hyun Jun, Song Hyun Jun, taj gad.
Ništa nikad ne ispadne kako treba zbog njega.
Izgleda da niko ovo ne jede. Da je sklonim?
Samo je ostavi. Ja ću je pojesti.
- Zar nisi rekla da ne voliš ribu? - Ha?
Ali ova izgleda dobro.
Ja ću je pojesti.
Znala sam da je već lud, ali stvarno ne razumijem.
Zašto je pobjegao sa mojom torbom?
Je li skroz prolupao?
Pusti ga.
Ne pokušavaj shvatiti Jun Ki-jev mozak. Odustani od toga.
Nismo čak mogli ni završiti slikanje zbog njega. Šta je ovo?
Oh, Jun Ki.
- Daj mi tu torbu. - Šta?
Zašto stalno ovo radiš?
Predaj mi je dok sam fina. Daj mi je.
Jesi li se okomio na ovu torbu?
Zašto ovo radiš?
Prestani pričati i daj mi je.
Ne, ne. Prestani!
- Daj mi je. - Daj mi moju torbu!
- Daj mi je. - Jun Ki, šta radiš?
Moja odjeća! Šta ćeš uraditi povodom ovoga?
Seo... Seo Jin. Seo Jin!
Kako to misliš, Seo Jin?
Seo Jin!
Seo Jin, ne.
Zašto je ovakav?
Ne, ne, ne! Seo Jin!
Seo Jin, Seo Jin!
Čekaj, Seo Jin? O čemu on priča?
Ne znam. Mislim da je poludio. Šta ćemo?
Seo Jin! Ne, ne smiješ, Seo Jin.
Ne, Seo Jin!
Zašto zazivaš Seo Jin?
- Jun Ki! - Izlazi odatle.
- Dođi ovamo. - Dolazi ovamo.
Ustani. Ustani.
Seo Jin, Seo Jin.
Seo Jin.
Šta je to?
Jesi li dobro?
Dobro sam... Dobro sam.
- Dobro sam. - Stvarno je Seo Jin?
Šta Seo Jin radi ovdje?
Šta se dešava?
Jun Ki, nemoj mi reći...
da je ovo magija!
Jun Ki, to je nevjerovatno. I ovo možeš uraditi?
Kakva magija? O kakvim glupostima ti pričaš?
Jun Ki, šta se desilo? Zašto je Seo Jin ovdje?
- Pa, desilo se da... - Šta svi ovdje radite?
Šta je? Šta radite?
- Dong Gu. - Šta je?
O, Seo Jin! Šta radiš ovdje?
Rekla si da moraš pisati vijest o sahrani.
Dong Gu, desilo se da...
Čekaj, čekaj.
Kakav je ovo val osjećaja nemira koji me obuzima?
Kakav je ovo osjećaj kao da ću otkriti veliku istinu?
Pa, ovaj... Ovaj...
Jun Ki, prestanimo sad, uredu?
Samo recimo istinu.
Da kažemo istinu?
Šta to znači?
O, pa...
Pa, ovaj...
Hoćeš li biti ovakav do kraja?
Dobro. Zaboravi, onda.
Ti, đubre.
Hm?
Šta je to?
Šta vas dvoje radite?
Zašto držite ruke?
Dong Gu.
Sviđa mi se Seo Jin.
Šta?
O čemu pričaš?
Meni, Lee Jun Ki-ju...
se sviđa tvoja mlađa sestra, Kang Seo Jin.
Ne...
Volim je.
Š... Šta?
Voliš?
Da sumiram sve ovo...
Ti i Seo Jin se volite?
Da li to stvarno misliš?
Da, volim Seo Jin.
Tako da me možeš ubiti ili pustiti da živim.
Na tebi je da odlučiš.
Da te ubijem ili pustim da živiš?
Je li tako?
Onda umri!
Kako si mogao to uraditi, Jun Ki?
To nije bilo koja cura, već moja mlađa sestra!
Propalico!
Koliko dugo ovo traje? Koliko dugo?
Reci mi odmah!
[Dobrodošli u Waikiki]
Znači, izigravali ste me svo ovo vrijeme.
Ti nisi više moja sestra.
Dong Gu, popričajmo malo.
I više ne postojiš za mene.
Ne pričaj više sa mnom i ne ponašaj se kao da me znaš.
Dok ne prihvati moju vezu sa Jun Ki-jem
- nikad se neću obrijati. Razumiješ? - Šta?
Zovu ga Park Bo Gum-om modelinga.
Zovem se Min Su Ah.
O, to je grozno.
Kakav je ovo smrad?
Ovaj smrad je ubitačan.
- O! - Žao mi je!
Tako sam uvrijeđen da ne mogu danas obaviti slikanje.
Samo ostani tu.
Hej, ti ludi gade!
Nešto se dobro desilo danas. Šta kažeš na zdravicu?
Trebao bih ti i ja čestitati.
Hyun Jun, rekao si da mi želiš nešto reći.
Zapravo, Song Hyun Jun je bolja osoba nego što sam mislio.
Dong Gu, znaš li da si jako glup?
Yoon Ah.